Fixed by: bullit
Barn, på kartan ser du den svarta fläck som måste suddas bort.
Gör det med dina små fingrar och markera den i stället med rött.
Och längre fram, hur ditt öde än blir, lova att åka dit-
-och söka upp Alsaces barn som sträcker sina små armar mot oss.
Måtte i vårt kära Frankrike hoppets gröna kvistar-
-grönska med dig, mitt kära barn. Bli stor! Frankrike väntar på dig.
För att från kartan få bort alla spår av Tyskland och hunnerna-
-måste vi utrota den rasen, vi måste få bort varenda en.
Bry er inte om barnens skrik. Slå ihjäl alla nu, kvinnorna med.
Annars står de en dag upp igen, vilket de inte kan om de är döda.
Vi har en enda fiende som gräver Tysklands grav.
Med ett hjärta fullt av hat, bitterhet och avund.
Vi har en enda fiende som höjer sin mördarhand.
Och ni vet att namnet är England.
- EN DAG UTAN KRIG -
Nu är det på gång.
Det är krig.
Nå, lillebror, ska du måla om statyer under kriget?
Jag har satt upp dig på listan också. Om två dar börjar träning i Glasgow.
Äntligen händer det nåt i våra liv.
Kommer du?
Om två minuter, herr Sprink.
Jag har ett meddelande från vår älskade kejsare Wilhelm.
"Detta är en svår stund för Tyskland."
"Vårt land är belägrat, vi måste höja svärdet."
"Jag hoppas att vi med Guds hjälp ska använda det väl."
"Så vi kan lägga ner det värdigt sen."
Om två minuter, löjtnant!
Vi går ut. Det är 100 meter till de tyska skyttegravarna.
Vi har nog förstört deras kulsprutor, så vi bör klara oss bra.
Vi tar deras frontlinje, och sen gården precis bakom.
134:e enheten ersätter oss i kväll, så vi kan dra tillbaka och vila oss.
Skottarna på vänster flank backar upp oss. De bär svarta mössor.
Bry er inte om dem. Hör noga på vad jag uppmanar er att göra.
Jag är som ni. Jag vill också åka hem.
Så gör det ni måste, så är vi alla hemma om en vecka och firar jul där.
Då så...
Det som sker, det sker.
Sätt på bajonetterna!
Ladda gevären!
Framåt!
Stanna inte kvar här, lillebror.
Så att en av oss överlever...
Nej, William.
Kom igen, William.
Jag övergav honom.
Som en fegis! Jag övergav honom.
-Jag lät honom dö, helt ensam. -Du hade inget val.
Och nu måste vi be för honom och alla andra offer.
Förstärkningarna har anlänt.
Vi ger oss av, Dale.
Ni får stanna här med de sårade. Vi ses på basen sen.
Jag vet att ni är i skyttegravarna, fader.
Det är jag.
Det är Andrew Duncan. Jag är inte så långt borta, fader.
Fader, jag är så nära...
De andra är för långt borta, men jag...
Du måste komma ut och hjälpa mig.
Ja, såja...
Gå bara rakt fram, så kommer du till mig.
Jag visste att jag kunde räkna med dig, fader.
Fader, vad fan gör du? Detta är ju självmord.
Spring inte i väg! Fan för er...!
Kom tillbaka! Kom hit!
-Eld upphör! -Ordern är "stanna i skyttegravarna".
-Det där var en bårbärare. -Va?
-Du sköt en bårbärare. -Hur vet du det?
-Varför sköt du först? -En skotsk marodör...
-Jag tror jag fick honom. -Bra.
-Se upp! Vid minsta rörelse...larma. -Ja.
Sprink, följ med mig.
Ja, överstelöjtnant.
Ly string, alla! Lägg fiendevapnen i skyttegraven "Friedrichstrasse".
-Gå och hjälp dem. -Javisst.
Allt måste byggas upp igen.
Lugn, ingen såg mig.
Är du skadad?
-Vad hände? Ni var där en kvart. -Vi massakrerades av kulsprutorna.
-En tredjedel av mina mannar dog. -Skottar retirerar, ni släpper gården.
Nån som kunnat säga nåt?
Jag försökte höra med Röda korset. Inget nytt från fiendeockuperad zon.
Tyskarna lär behandla civila korrekt.
Din fru är förmodligen hos sina föräldrar med babyn.
Under bombningen exploderade en defekt kanon.
Officern och hans fem mannar dödades direkt.
Jag bad att du skulle kallas dit för att ersätta honom.
Artilleriet är en bra enhet. Du stiger snabbt i graderna.
Jag vill inte göra karriär där. Jag stannar här med mina mannar.
Hitta en annan löjtnant. Det finns många.
Jag är generalmajor och gör vad jag anser bäst. Du gör som jag säger.
Fira jul med din enhet, sen ska du till Poitiers på träning. Det är en order.
Vill du att besöket förblir hemligt, får du gå nu. Min kalfaktor kommer.
Vila här i tre dagar, sen till fronten vid Delsaux-gården.
Den sektorn bör vara lugn under julen.
Vila dig ordentligt. Vi ses innan du ger dig av till Poitiers. God natt.
God natt, general.
Löjtnant, jag hittade några varma filtar.
Vad är det?
Min plånbok! Jag har tappat min plånbok.
-Plånboken med fotot du visade mig? -Ja.
Vad synd, men du behöver väl inget foto av din fru för att minnas henne?
Jag råkade också ut för ett missöde. Se här...
Två centimeter högre upp och jag var död.
Och den ringer fortfarande!
Den är precis som jag. Inget tar kål på den!
-Det betyder en var femte meter. -Var femte meter?
-Hur många blir det sammanlagt? -Ungefär 100 000.
-Eller 20 tåg till Lille via Bryssel. -Otroligt! Julgranar...
Tar längre tid att skicka granarna till fronten än våra kanoner...
Visa in miss Sörensen.
Hur mår han?
Bra. Hans regemente hamnade i en överraskningsattack för fyra dar sen.
Men de drev tillbaka fienden.
Vad beträffar er förfrågan...
...är jag rädd att jag måste säga nej.
Jag tycker det verkar som om ni inte förstår situationens allvar.
I fem månader nu, har två miljoner av våra män kämpat oavbrutet.
Vi har varken tid eller lust att organisera sångkvällar.
Det tog mig en stund att inse att jag hade vänt mig till fel person.
Så jag kontaktade kronprinsen som säkert ville ha sånger på julafton.
Jag hörde att ni ansvarar för kanoner och konvojer, men även för soldaterna.
Så jag ber er skriva på här, bredvid kronprinsens namnteckning-
-innan ni informerar era mannar.
Ni får bara träffa honom en kväll. Vad är det för vits med det?
Det blir mer än bara en kväll.
Våra minuter är längre än era.
Mamma, William och jag fick ditt paket och brev.
Tack för halsdukarna och vantarna. Här är kallt, så det var välkommet.
Tanken på att du är där hemma i värmen håller oss uppe.
Tack för fruktkakan också.
Jag hoppas vi har kvar till julafton. Dina två söner som älskar dig.
God morgon, fader.
Tre lådor whisky. Mycket ammunition! Jag antar att jag är inbjuden.
-En del av mina mannar är helt slut. -Vi är alla trötta, Gordon.
Varenda en av oss, men jag kan inte ge er nån lindring förrän om tre dar.
Om tyskarna anfaller i kväll eller i morgon, så måste ni ju försvara er.
Ja, sir.
Vår bårbärare som nästan fick en av de sina dödad i ingenmansland.
En bårbärare ska rädda liv, inte sätta dem i fara.
Jag beordrade er att inte lämna skyttegravarna vid tysk motattack.
-Ja, sir, men situationen var... -Det ska du skita i...!
Ta och bortse från St. Bernard-akten i framtiden och glöm aldrig-
-det som kallas militärdisciplin.
Uppfattat?
-Förstår du? -Ja, sir.
Vad gör du här vid frontlinjen när ingen strid utkämpas?
-Jag besöker en vän. -Va?
En vän? Var tror du att du är? Hemma i församlingen?
Följ genast med mig tillbaka till de bakre linjerna.
Kom! Se till att göra lite nytta.
Sir, den här vägen är kortare.
-Ta till höger, genom latrinen... -Den här vägen? Få ut mig härifrån.
-Beklagar att vi måste igenom här. -Herregud!
-Det är krypskyttar, sir. -Vilken jävla röra.
-Ingen vidare plats att falla på. -Få ut mig härifrån! Och håll tyst!
-Som präst är jag van vid tystnad. -Det räcker.
-Nå? -Ingenting.
Det var bara ett skott, sen tyst. Det verkar lugnt.
Bra, men var uppmärksam. De kan anfalla även på julafton.
Följ mig.
-Vet du vem som kom med idén? -Nej.
Till er, löjtnant.
Sprink!
-Du ska lämna oss under en kväll. -För att gå vart då?
Hem, på sätt och vis, där du passar klart bättre.
Varför tycker ni så illa om mig, överstelöjtnant?
Sen ditt regemente skingrats tvingades jag ta in dig.
Men jag föredrar murare, bagare, bönder.
Ni artister är värdelösa, inget annat än en black om foten för mig.
Gå nu. Den här officern följer med dig.
Snabba på! Klockan är tio och inget är gjort.
Ta inte för mycket.
-Är det inte lite för kort? -Jag är bäste frisören i Lens.
Till och med borgmästaren gick hos mig.
-Var Henri Hennebicque kund? -Hennebicque. Nej, ingen jag känner.
Min svärfar, vice borgmästare, bor på Cypressallén 21.
Det har du aldrig berättat. Cypressallén känner jag väl till.
Jag fick cykeln reparerad hos Narcisse Denoyelle i nummer 43.
Ja, jag vet var det är, en liten blå grind...
Jag kan väl berätta det nu...
Ibland på kvällen tog jag vägen utmed stranden fram till gården.
Jag smög för att inte bli dödad.
Jag satte mig ner och tittade...
Jag känner väl till gården Delsaux. Jag hämtade ägg och mjölk där.
Precis bortom gården går vägen till Lens, det är raka vägen...
Till fots skulle jag vara hemma på en timme.
Utan att springa, en timme...
Mamma skulle stå och vänta i dörren och ha kaffepannan på spisen.
Precis som förr...
Vad jobbiga de här jävla lössen är!
Så där.
Jag tror det blir bra så.
Nå, vad tycker du?
Ponchel, jag har ingen spegel framför mig.
Herregud, vilken idiot jag är!
Men du är jättefin. Perfekt till festen i kväll.
-Säger du det, så... -Ja.
-Välkommen. -Tack.
Varsågod.
Miss Sörensen, det är en ära...
Jag tillåter inga misstag. Plocka genast upp det där.
Vet ni var Nikolaus Sprink är?
Ursäkta, vet ni var Nikolaus Sprink är? Han kom för en timme sen.
-Sprink? Tenoren? -Ja.
Vi har ägt huset i 300 år, men det är inte längre vårt sen 23 september.
Ni får fråga nån annan.
Om de upp fört sig som sig bör, har han fått mitt rum. Högst upp.
Din dummer! "Som sig bör..."
Tyska soldater uppföra sig "som sig bör"? Du borde inte ens svara!
Nej! Jag har löss.
Vi ska sjunga tillsammans igen, som förr...
Jag är inte som förr, Anna.
Sjung för mig! Sjung för oss!
Ers höghet...
Det glädjer mig att se att kriget skonat er.
Att ni blev frivillig soldat har imponerat på väldigt många.
Jag var inte frivillig. Jag blev inkallad som alla andra.
Jag gratulerar er till ert initiativ.
Bara en kvinna kan påminna oss om att även i krigstid är det jul.
Tack vare er och era röster ska kvällen kännas precis som i Berlin.
Dit jag hoppas återvända så fort som möjligt.
Kanske nästa vår, om allt går enligt planerna.
Nästa vår!
Om du står vid min sida
går jag med glädje
mot döden och min vila
Röker du?
Alla röker i skyttegravarna. Man tar det tidsfördriv man kan.
Det är i dag fem år sen vi möttes.
Oslo...
Är det redan fem år?
Att man ska behöva se döden, för att inse hur tiden går. Hemskt!
Alla dessa feta, övermätta män som paraderar och dricker champagne.
Anna, jag måste tillbaka till fronten för att sjunga för mina kamrater.
-I kväll, framför allt. -Jag som i månader drömt om detta...
Jag vill inte lämna dig men jag måste sjunga för dem. Jag kommer tillbaka.
-Jag följer med dig. -Det kommer inte på fråga!
Det är för farligt. Du inser inte...
När du rest, gick det inte en sekund utan att jag undrade om du levde än.
Och du lever och jag är här med dig. Allt annat är oviktigt.
Jag har väntat för länge på denna natt. Jag ska inte gå miste om den.
Och utan min passersedel från kejsaren, kommer du inte långt.
Har du passersedel från kejsaren?
"Generalmajorn sätter sin tillit till er."
Fan, löjtnant. Kan de inte lämna oss i fred på julafton?
-Skitjobbet faller jämt på samma. -Jag är frivillig.
Jag vill inte ha problem, Gueusselin.
Närma dig dem, se var kulsprutorna står och kom sen tillbaka. Uppfattat?
I det här månskenet, om de ser mig, får jag då svara om jag beskjuts?
Se till att de inte ser dig och skynda dig, om du vill ha varm mat.
Skål.
Hej, grabbar. Varifrån fick ni de där?
-Varifrån fick ni dem? -92:a hörde vi skulle vara här i jul.
-Bussigt! Finns det plats för mig? -Du kan sätta dig här, på min plats.
Spela för oss, fader.
"Jag drömmer om hemma."
En sång jag ofta hört
Den flyter i mig nu
Så klart och högt
Jag står där jag är
Och jag drömmer alltid om hemma
Jag är så ensam
Jag drömmer om hemma
Kom igen, grabbar - högre!
Den kommer genom luften
Den tidiga morgonbrisen
Jag ser det ljuva landet
Mitt hjärta är vidöppet
Med sorg där inne
Jag står där jag är
Och jag drömmer alltid om hemma
Jag är så ensam
Jag drömmer om hemma
De verkar ha kul. Skulle inte ni också vilja ha det?
-Det här är Anna Sörensen. -God kväll.
Vad är detta? Är du tokig! Komma hit med henne!
Jag övertalade kronprinsen om att lite musik inte skulle skada.
Ja, då så. Sätt i gång!
Löjtnant, kom fort! Det är nåt konstigt på gång på andra sidan.
Jag gillar inte det här. Det kan vara en avledningsmanöver för nåt lurt.
Sprink!
Kom ner!
-God kväll, engelsmän! -God kväll, tyskar - vi är skottar!
Det var ju fint, men gå tillbaka nu. Detta är inte Berlinoperan.
Så sant. Det är bättre än Berlin.
Det var som... Det tar priset! Toppmöte, och vi är inte inbjudna.
Håll käften, Ponchel!
Vad fan är det som pågår?
God kväll, talar du engelska?
-Ja, lite. -Underbart!
Vi talade om att ha eld upphör under julafton. Vad tycker du?
Resultatet av detta krig bestäms inte i kväll.
Ingen ska väl kritisera oss för att lägga ner vapnen på julafton.
Bara lugn, det är bara för i kväll.
-Vad har de för sig? -Tyskarna kanske har fått nog.
De kanske vill kapitulera.
Det tvivlar jag på.
Ge mig en flaska champagne och min mugg.
Tack.
God jul!
Vilken idiot har...?
God jul!
God kväll. Jag är Anna.
Du först...
Felix, är du här?
Han heter inte Felix, utan Nestor.
-Nej. Felix. -Nej. Nestor.
Det är katten från Delsaux-gården. Jag vet väl det!
Här, jag vill inte ha mer. Han heter Nestor, se här... - Nestor!
Du ser att han heter Nestor. - Visst är det Nestor!
-Felix! -Nestor! På väg till franska sidan...
Min fru.
-En snygg tjej. -Mycket.
Det här är min fru.
Montparnasse... Det är min frus favoritkvarter i Paris.
Luxembourgträdgården.
-Har du nåt foto av din fru? -Jag hade ett, men...förlorade det.
Jag har ritat hennes ansikte, men det är ju inte detsamma.
Bor du på Rue Vavin?
Ja.
Jag tror att...
Jag hittade din plånbok i min skyttegrav kvällen för anfallet.
Jag behöll den på grund av adressen.
Det finns ett litet hotell på Rue Vavin.
Jag tillbringade en vecka där med min fru för två år sen.
Det var vår smekmånad.
-Tack så mycket. -Det var så lite.
-Vänta, det där är Gueusselins flaska. -Än sen, han gick ju och la sig.
Det tvivlar jag på.
Tack...så mycket, messieurs.
Det är gott.
-I vilken månad var hon där? -Femte.
Det var i Lens hos hennes föräldrar. Det var i juli.
Sen blev hon sängliggandes. Jag ville sitta vid bädden, men...
Det gick inte.
Jag blev inkallad och måste lämna henne.
Men...skriver ni inte till varandra? Hur mår hon?
Jag har inte fått brev sen september. Breven når inte fram till fronten.
Jag vet inte ens om det är en pojke eller flicka.
Du, skotte...! Inte heller särskilt from...
Fransmännen gav mig champagne. Vill du ha lite?
Kom.
Sjung för oss.
Sjung för dem.
God kväll, mina herrar.
Gå åt sidan.
Du var underbar.
Som jude betyder jul inget för mig, men denna natt glömmer jag aldrig.
Tack.
-Hur blir det med unga damen? -Jag ville tala med dig om det.
Jag tänkte att hon kanske kunde få sova inne hos dig?
-Jag menade, när ska hon åka? -Jag blir hämtad i morgon bitti.
Bra.
Tyvärr kan du inte sova hos mig. Jag har sällskap.
En stor råtta sen tre dar, men jag kommer att fånga den till slut.
-Vi hittar en lösning. God natt. -God natt.
-Lugn, jag hittar en säker plats. -Tack, Jörg.
Nå, löjtnant, vad skrev du i rapporten till högkvarteret?
Jag skrev: "24 december 1914, inga fientligheter på tyska sidan i kväll."
Ja, det är ju sant.
I kväll drogs dessa män till altaret som en eld mitt i vintern.
Till och med de som inte är troende kom för att värma sig.
Kanske bara för att vara tillsammans.
Kanske för att glömma kriget.
Kanske...
Men kriget glömmer inte oss.
Inga fler ljusbomber nu!
God jul!
Oskar!
Lyssna! Nån gräver där ute i ingenmansland.
Skottjävlarna gräver hål de ska fylla med dynamit, så vi flyger i luften.
-Det är inte det de gräver. -Jo, det gör de!
-Du blev för vänskaplig med dem. -Ska du säga?!
Håll tyst!
Jonathan, kom!
Jonathan...
Dale!
Vad fan gör du? Stilleståndet är över.
Tyskarna skjuter när som helst. Ner i skyttegraven igen! nu!
Gå tillbaka! Tillbaka...!
-God morgon, löjtnant. -God morgon.
Är det möjligt att vi officerare talar om de döda?
De döda?
Ponchel!
Kom hit med kaffe!
Tack, Ponchel. Du kan gå nu.
Mina män tar bort liken från förra veckan, så ni kan begrava dem.
Och vi ger er de män som föll framför våra linjer i november.
Det är logiskt.
Att begrava de döda dagen då Jesus föddes. Det är logiskt.
Ja.
Oj då, min klocka går före...
Ursäkta, men varför ringer klockan varje morgon kl. tio? Vaktavlösning?
Nej, min kalfaktor drack kaffe kl. tio varje morgon med sin mamma.
Han är rädd han ska glömma det i kriget här.
-Vi har vant oss vid det. -Vi också.
Ska jag hjälpa dig?
"GUD ÄR MED OSS"
Kan ni komma, fader?
Om några dar kommer deras familjer, deras fruar, få den hemska nyheten.
Det är nåt vi helst inte tänker på.
För dem blir inget detsamma igen.
Du med...
En dag täcker de över dig också och slänger ner dig i ett hål.
Vi ger oss av medan vi ännu kan. Jag har mitt pass, Holland är nära.
-Där är det fred, vi får en framtid. -Omöjligt! Det vore att desertera.
Inte att desertera, utan att vara med mig.
Jag är soldat som alla andra. Jag har plikter som alla här.
Holland är en bit bort. Vi skulle gripas. Även med ditt pass.
Det finns en annan lösning.
Franska gränsen är bara 100 meter bort. Vi behöver bara passera den.
Jag har gjort te. Vill ni ha?
Kom.
Förresten, de andra bad mig ge er de här breven.
Vi litar inte på militärposten, ni som ska tillbaka till Berlin kanske kan...
-...tänkte vi... -Inga problem.
-Kom igen, Morallec! -Ge järnet!
Tyskarna ser ut att ha problem.
Jag hörde i går kväll apropå din fru...
Om du vill kan jag få igenom ett brev till henne.
Varför skulle du göra det? Tänk om du grips...
Ditt brev hindrar inte oss att vinna kriget, och hur som helst...
När vi har intagit Paris och allt är över-
-kan du ju bjuda på en drink på Rue Vavin.
Du behöver inte inta Paris för att titta in på en drink.
Hur många skott får ni skjuta varje dag?
-Hur många? -Åtta.
Jaha, åtta.
-Och ni? -Sju.
Sju och åtta... Vi får skjuta fem. Det förvånar mig inte.
I går lyckades William döda två tyskar som skjutit på oss i timmar.
Fortsätter han så blir han den bäste skytten i hela plutonen.
Alla har ögonen på din fruktkaka, men William och jag vakar över den.
Stora kramar från oss båda.
-Kvar än? Du skulle ju hämtas. -Vi väntade, men ingen kom.
Festen varade väl länge på högkvarteret. De är inte vakna än.
Högkvarteret ringde för fem minuter sen och sa att du gått upp i rök.
De trodde att du deserterat, Sprink. Jag sa du var här med miss Sörensen.
Att du kom hit och sjöng för dina kamrater. De blev imponerade.
Jag ombads bevaka dig tills de kommer.
Miss Sörensen ska till Berlin.
Och du ska sättas i arresten.
I två veckor, för lydnadsvägran vid fronten.
Lydnadsvägran? Vad pratar du om?
Vad är planerna för morgondagen? En liten fotbollsmatch?
Därefter aperitif med officerarna på andra sidan?
Eller ska ni skjuta dem som kaniner efter att ha druckit champagne ihop?
Nå, löjtnant?
Allt det där är meningslöst nu. Att dö i morgon är mer absurt än i går.
Nu räcker det, Sprink.
Finns det nåt kaffe kvar?
Felix!
Förbannade kattjävel!
Ja, kom hit, Nestor!
-Är den franske löjtnanten här? -Han kom nyss.
Vad gör ni här? Vi sa ju "var och en på sin sida".
Jag vet, men...
Vårt artilleri ska bomba er om tio minuter, så ta skydd hos oss.
Om ni fått avlösning, hade jag inte varnat era efterträdare.
-De hade skjutit er först. -Det är ju vad man kan vänta sig.
Inte ett ord, Sprink.
Mitt i prick!
-Förlåt. -För jävligt! Måste byggas upp igen.
Apropå det där brevet till min fru. Du sa att...
Vi har nu eld upphör. Det är dags för er att gå tillbaka.
-Hoppas ni båda överlever kriget. -Jag tror inte det är över än.
Jag blir inte förvånad om vårt artilleri bombar er efter ert anfall.
Det är vad man kan vänta sig.
Den här gången får vi väl sätta punkt.
Det var trevligt att lära känna er.
Kanske vi under andra omständigheter hade kunnat...
Det hade vi kanske...
Men kanske tittar du in på en drink på Rue Vavin, som turist...
Det vore "chouette". Det är väl så ni säger?
-Ja. Din franska slår min tyska. -Ingen merit, din fru är inte tyska...
Ja, då så...
-Lycka till. -Du med.
-Farväl. -Lycka till.
Sätt i gång!
Löjtnant...
Jag passade på förut att se var deras kulsprutor står, jag glömde nog ingen.
Jörg...
Vad gör ni här? Alla har gått.
-Vi vill att ni tar oss som fångar. -Fångar? Det är inte möjligt.
Hur ska jag förklara er närvaro för mina överordnade? Jag kan inte det.
Tillbaka till skyttegravarna, parentesen är över.
Om vi återvänder till tyska sidan, skiljer de på oss.
Sätt oss i vilket fängelse ni vill, men låt oss få vara tillsammans.
Jag ber er...
-Couturier. -Ja, sir.
Ta med de här två till byn. De är fångar.
Sätt dem i skolsalen och stanna där och bevaka dem. Vi kommer i morgon.
Löjtnant!
Kan ni ge dessa till Röda korset? Det är viktigt.
Ponchel!
Ponchel! - Var är Ponchel? Jag har ropat på honom i en timme.
-Han sa han skulle i väg och käka. -Käka?!
Jag klamrar mig fast vid minnet av dig, som klättraren för att ej falla.
Den stackarn dog mellan våra linjer.
Poincaré får väl själv ta tillbaka sitt Lorraine. Skit samma för mig.
Innan vi visste ordet av det hade de fått in sex mål.
Sen sa de att de flesta spelar i en Münchenklubb, "Bayern".
-Aldrig ska jag glömma hennes röst. -Jag var kvar i min skyttegrav.
Dricka ihop med de jävlarna... Jag dör hellre!
Skotska fotografer lovade fotona till nyår, chans för oss att ses igen.
Jag fick adressen så vi kan ses sen.
Britterna och vi beslöt att acceptera tyskarnas inbjudan.
Vi ska fira nyår hemma hos dem och sjunga sångerna skottarna lärde oss.
Och framför allt skåla för alla jävlar som sitter lugnt i värmen-
-sen de sänt ut oss för att slåss med varann.
Seså...
Han är er nu.
Du skickas tillbaka till Skottland.
Jag har med mig din marschutrustning.
Jag hör ihop med dem som lider, som har förlorat tron. Jag hör hemma här.
Jag är mycket besviken.
När du bad om permission för att följa rekryter, röstade jag "ja".
Men när jag sen hörde vad som hänt bad jag för dig.
Jag tror uppriktigt att vår Herre Jesus Kristus ledsagade mig-
-i det som var den viktigaste mässan i mitt liv.
Jag försökte vara Honom trogen och föra fram Hans budskap till alla.
Vilka de än var...
De som lyssnade på dig på julafton kommer snart bittert få ångra det.
Om några dar ska deras regemente lösas upp på kungens order.
Var ska de stackars pojkarna hamna vid fronten nu?
-Och vad ska deras familjer tänka? -Ursäkta mig, pojkarna är redo.
Jag ska träffa soldaterna som ska ersätta de som blev vilseledda av dig.
Måtte vår Herre Jesus Kristus leda in dig på den rätta smala vägen igen.
Är det verkligen Herrens väg?
Du ställer inte rätt fråga.
Tänk efter, är det verkligen lämpligt att du stannar kvar bland oss-
-i vår Herres hus?
Vår Herre sa: "Tro inte att jag kom för att skapa fred på jorden."
"Jag kom inte med fred, utan med ett svärd."
Ur Matteus-evangeliet...
Herrens svärd ligger i era händer. Ni försvarar själva civilisationen.
De godas krafter mot de ondas.
För detta krig är i verkligheten ett korståg.
Ett heligt krig för att rädda friheten i världen.
I sanning säger jag er...
Tyskarna agerar inte som vi, tänker inte som vi, för de är inte som vi...
...Guds barn.
Är de som bombar städer, befolkade bara av civila...Guds barn?
Är de som går fram beväpnade, gömda bakom kvinnor och barn...
...Guds barn?
Med Guds hjälp måste ni döda tyskarna, goda, onda, unga, gamla.
Döda varenda en, så det inte behöver göras igen.
-Måtte Herren vara med er! -Och med er...!
Må Gud den Allsmäktige välsigna er, Fadern, Sonen och den helige Ande.
-Amen. -Amen.
-Alla intar sina poster! -Alla intar sina poster!
Fort!
Nej, stanna här! Vad gör du? Kom tillbaka!
Vad fan gör ni? Skjut tyskjäveln! Vad väntar ni på? Skjut, för fan!
Helgen är över!
Vad fan har ni för er? Skjut honom!
Gå ner från era platser.
Du borde skämmas, Gordon. Du borde skämmas.
-Vore dumt att dö utklädd till tysk. -Vad fan hade du för dig?
Jag fick hjälp av en tysk att hälsa på mamma.
Vi drack kaffe som förr.
Du har en son.
Henri heter han...
-Hur kunde du...? -Ska du skälla, kan du gå direkt.
Inser du inte allvaret? Det är hög- förräderi och kan straffas med döden.
Men vi kan inte avrätta 200 män. Det är det enda som räddar er.
Fler ställen med fraterniserande soldater har rapporterats sen dess.
-Om allmänheten fick veta... -Ingen fara, ingen här säger nåt.
-Det hoppas jag. Vem skulle vilja? -Vilja? Ingen här skäms för det.
De säger inget, för ingen skulle förstå.
Att festa med fienden, medan en del av landet är ockuperat!
Vad vet landet om vårt lidande här? Om det vi gör utan att klaga.
Jag kände mig närmare tyskarna, än de som skriker döda tyskjävlarna!
-Och äter kalkon i värmen! -Du pratar nonsens.
Nej, men du upplever inte samma krig som jag, som de på andra sidan...
Du och dina mannar ska till Verdun.
Du har rätt angående en sak. Jag förstår inte det här kriget.
Jag satsade på kavalleriet. Du skulle gjort karriär som jag sa.
I dag ombeds jag delta i ett krig, där spaden slår ut geväret-
-där människor byter adresser med fienden, för att ses när allt är över.
Och så katten vi hittade med en lapp från tyskarna: "Lycka till, kamrater!"
Jag fick order att gripa katten för högförräderi.
Tills vidare...
Du är farfar, pappa.
-Han heter Henri. -Vad pratar du om?
-Hur vet du det? -Du skulle inte förstå.
Henri?
Inte så tokigt.
Henri Audebert!
Låt oss försöka överleva detta krig för hans skull.
Upp med hakan!
Sätt er!
Om två dar ska ni vara i Östpreussen och delta i offensiv mot ryska armén.
Jag hoppas ni visar stridslystnad mot fienden.
Det här tåget kör över faderlandet, men ni får inte träffa era familjer.
Och varför inte det? Jag tror att ni förstår det.
-Länge leve Kejsar Wilhelm! -Leve han!
De ger dem till vem som helst.
"Denna film tillägnas soldaterna som fraterniserade julen 1914"-
-"på flera ställen utmed fronten."
"Denna film bygger på historiska händelser."
"Alla eventuella likheter med levande eller döda är en slump"-
-"och oberoende av författarens vilja."
Fixed by: bullit